SUNSET BOULEVARD
See siin on Sunset Boulevard Los Angeleses Californias.
Kell on umbes viis hommikul.
Siit tuleb mõrvarühm ühes detektiivide ja ajakirjanikega.
Politseid on teavitatud mõrvast ühes neist suurtest majadest siin tänaval.
Kahtlemata võite sellest lugeda õhtustest lehtedest.
Kuulete sellest raadiost ja näete televiisorist,
sest mõrva on segatud ka üks ammune filmitäht. Üks suurimaid.
Enne kui te kuulete seda lugu moonutatuna ja ülespaisutatuna,
enne kui Hollywoodi kolumnistid sellest loost haisu ninna saavad,
sooviksite ehk kuulda fakte ja teada saada kogu tõe.
Kui see on nii, sattusite täpselt õige inimese jutule.
Ühe noormehe surnukeha leiti hulpimas naise basseinist.
Kaks kuulihaava seljas, üks kõhus.
See mees oli eikeegi.
Üks stsenarist, kes oli kirjutanud kõigest paar teisejärgulist filmi.
Vaene rumaluke. Ta oli endale alati oma basseini tahtnud.
Lõpuks saigi ta endale basseini, aga hind osutus liiga kõrgeks.
Lähme ajas kuus kuud tagasi päevani, mil kõik alguse sai.
Mina elasin Franklini ja Ivari tänava nurgal asuvas korteris.
Mu elu oli toona raske.
Ma polnud kaua aega ühegi filmistuudio palgal töötanud.
Seal ma istusingi, imedes sulepeast igal nädalal üha uusi lugusid välja.
Kuid tundus, et olin oma oskuse minetanud.
Ehk polnud lood piisavalt originaalsed.
Ehk olid need liiga originaalsed.
Tean vaid, et need ei müünud.
Jah?
Joseph C. Gillis? - See olen mina.
Tulime auto järele. - Millise auto?
1946. aasta Plymouthi kabrioleti, California numbrimärgiga 40-R-116.
Kus võtmed on?
Miks peaksin teile võtmed andma? - Oleme piisavalt kannatlikud olnud.
Teil on kolm makset tegemata ja meil on kohtumäärus kaasas.
Ulatage aga oma võtmed siia. - Tahate, et auto ära veaksime?
Rahu, poisid. Seda autot ei ole siin. - Tõsi või?
Laenasin selle ühele sõbrale, kes sõitis sellega Palm Springsi.
Terviseprobleemide pärast, eks? - Kui te ei usu, vaadake garaaþi.
Muidugi me usume. Uskuge teie nüüd meid!
See auto olgu homseks kohal, muidu läheb alles klaarimiseks!
Oskate alles sõnu seada.
Vajasin umbes 290 dollarit.
Vajasin seda kiiremas korras, muidu oleksin autost ilma.
Auto ei olnud Palm Springsis ning ka garaaþis mitte.
Olin laenufirmast sammu ees.
Teadsin nende tulekust ette ega kavatsenud riskida.
Parkisin auto otse üle tänava, Rudy kingapuhastuskioski taha.
Rudy ei esitanud küsimusi inimeste rahalise seisu kohta.
Tema sai kõik vajaliku teada inimese kingade nägemisest.
Olin ühe oma loo Paramounti saatnud.
Minu agent ütles mulle, et sel polnud vähimatki lootust.
Tundsin seal üht tuusa, kellele olin alati meeldinud.
Oli aeg seda ära kasutada. Tema nimi oli Sheldrake.
Tark produtsent, kellel olid tõestuseks maohaavadki olemas.
Olgu, Gillis. Viis minutit. Millest su lugu räägib?
Teemaks on algaja pesapallur, kellel on ülivõimas löögikäsi.
Poiss jäi kunagi rööviga vahele.
Ta püüab ausale teele asuda, aga on paarile mängurile võlgu.
Niisiis ütlevad nad poisile, et too suurturniiri meelega kaotaks?
Enam-vähem, aga lõpp on eriline. - Kas filmi pealkiri on olemas?
"Kõik pesad täis". Kirjutasin 40-leheküljelise käsikirja.
Küsi lugejate osakonnast, mida neil selle stsenaariumi kohta on.
20th Centurys läks see hästi peale, aga Zanuckil on imelikud ideed.
Kujutleksite peaosas Ty Powerit?
Teil on siin stuudios selle osa jaoks kõige parem mees olemas: Alan Ladd.
Oleks talle hea vaheldus. Lisaks on seda lihtne filmida.
Palju välisvõtteid. Kogu filmi saaks valmis vähem kui miljoniga.
Vabandust. - Lisaks on selles suurepärane roll Bill Demarestile.
Treener. Endine mängija, kes sai hoobi vastu pead, kruvid logisevad...
Tervist, härra Sheldrake.
Kirjutasin selle loo kohta lühikokkuvõtte. - Tänan.
Mina ei vaevuks lugema. - Mis sellega siis viga on?
See ei kõlba mitte kuhugi. - Mitte midagi Laddi jaoks?
See on ümbertöötlus millestki, mis polnud ka alguses hea.
Kindlasti on sul rõõm kohtuda loo autori härra Gillisega.
See on preili Kramer.
Mu nimi on Schaefer. Betty Schaefer.
Praegu aga sooviksin ma häbi pärast maa alla vajuda.
Kui võiksin teile vaid abiks olla... - Palun vabandust, härra Gillis.
Ma ei arvanud teie loost just palju. Pidasin seda üksluiseks ja kulunuks.
Kelle teos teile siis kõlbaks? James Joyce'i? Dostojevski?
Mina arvan, et filmid peaksid endaga kandma mingit sõnumit.
Lihtsad filmid ei meeldi? Oleksite ära öelnud ka "Tuulest viidule".
Seda tegin hoopis mina. Ütlesin: "Kes tahaks näha filmi kodusõjast?"
Ehk ei meeldinud see lugu mulle, sest kuulsin, et olete andekas.
See oli eelmisel aastal. Tänavu püüan elatist teenida.
Filmige siis võtteplatsil 27-A, tehke film kirevaks ja hoogsaks...
Mõlemad on sõimusõnad. Kõlate nagu New Yorgi kriitikud.
See on kõik, preili Schaefer. - Head aega, härra Gillis.
Ehk kirjutan järgmine kord mõne romaani ekraniseeringu.
Paistab, et Zanuck sai endale ühe pesapallifilmi.
Ma ei tahtnudki teile väita, et see võiks Oscarile kandideerida.
Muidugi otsime pidevalt sobivat filmi Betty Huttonile.
Kas sa arvad, et selline film sobiks talle? - Tegelikult mitte.
Kui aga teeksime filmi naiskonnast, lisaksime mõned tantsunumbrid...
Sellest võiks hea muusikali saada. "See juhtus väljakul: naise lugu."
Kas püüate vaimukas olla? Minul pole kahjuks naerutuju.
Mul on näpud põhjas, vajan tööd. - Mul pole sulle mitte midagi anda.
Lepiksin ükskõik millise tööga. - Mul pole sulle midagi, ausalt.
Härra Sheldrake...
Kas võiksite mulle laenata 300 dollarit? Isikliku laenuna?
Kas võiksin? Gillis...
Mullu veenis keegi mind ostma rantðo San Fernando orus.
Laenasin pangalt raha, et rantðo eest tasuda.
Tänavu panin rantðo panti, et elukindlustuse eest maksta.
Siis pidin kindlustuselt laenama...
Pärast seda sõitsin peakorterisse.
Nõnda nimetavad paljud stsenaristid Schwabi apteeki.
See on segu kontorist, kohvikust ning ooteruumist.
Ootasime seal, et raha sülle kukuks.
Otsisin kümme viiesendist ja hakkasin abipalveid saatma.
Oma agenti ma muidugi kätte ei saanud.
Helistasin ka oma sõbrale Artie Greenile.
Kohutavalt kena inimene. Abireþissöör.
Ta nõustus laenama 20 dollarit, aga sellest ei oleks piisanud.
Rääkisin paari produtsendiga, kes mulle siiski ära ütlesid.
Lõpuks leidsin agendi üles. Igavene teeskleja selline!
Kas tema tegeles vaesele Joe Gillisele töö otsimisega?
Oh ei, tema tegi Bel-Airis golfikeppidega rasket tööd.
Niisiis vajad 300 dollarit? Ma võiksin sulle selle anda.
Kuid ma ei tee seda. - Miks mitte?
Saa aru, et ma pole vaid sinu agent. Asi pole kõigest minu vahendustasus.
Olen ka sinu sõber. - Kas tõesti?
Kas tead, et kõige paremad teosed kirjutati tühja kõhu käes kannatades?
Kui hakkad uhketes restoranides einestamas käima, on kõik läbi.
Unusta restoranid! Ma räägin oma autost!
Kui auto kaotan, olen jalutu. - Parim, mis juhtuda võiks.
Nüüd pead kirjutusmasina taha istuma. Nüüd pead sa kirjutama hakkama.
Mida ma sinu arvates teinud olen? Ma vajan hädasti 300 dollarit.
Ehk vajad hoopis teist agenti.
Tagasi linna poole sõites arvasin mõttes kokku oma väljavaated.
Summaks oli ümmargune null.
Mul polnud ilmselt piisavalt annet.
Käes oli aeg Hollywoodiga hüvasti jätta ning koju naasta.
Kui oma asjad pandiksin, saaksin ehk bussiraha koju sõitmiseks.
Tagasi sellele mannetule töökohale Dayton Evening Posti toimetajana.
Kui see veel saadaval on. Tagasi kogu kontori naeru alla.
Olgu, naljahambad. Proovige õige ise Hollywoodis õnne!
Ehk arvate, et suudate...
Jama lugu!
Leidsin end sissesõiduteelt ühe suure, uhke ja tühja maja ees.
Tee lõpus avanes kaunis vaatepilt.
Tohutu suur garaaþ, mis seisis seal kasutult tühjana.
Täiuslik koht, kuhu peita taga- otsitava numbrimärgiga auto.
Garaaþis oli teinegi asunik. Hiiglaslik välismaine auto.
Kulutas kindlasti vähemalt 40 liitrit iga miili kohta.
Sellel oli 1932. aasta numbrimärk.
Järeldasin, et omanikud kolisid siit majast nimelt siis välja.
Ma ei saanud oma korterisse naasta nende verekoerte tõttu.
Plaanisin ööbida Artie Greeni pool, kuni bussiga tagasi koju pääsen.
Seejärel saadan võlanõudjatele postkaardi selle romu asukohaga.
See koht oli tohutu.
Selline, nagu pöörased filmi- inimesed 20-ndatel ehitasid.
Mahajäetud majad näivad õnnetud ja sellel siin oli eriti nutune ilme.
See oli nagu too vana naine raamatus "Suured lootused".
Proua Havisham oma vanas pulmakleidis ja rebenenud looris,
kes valas viha maailma peal välja, sest teda oli kõrvale tõrjutud.
Teie seal! Miks te hiljaks jäite?
Miks mul nii kaua oodata lasite?
Siitkaudu.
Panin vaid oma auto garaaþi. Kumm lõhkes ja arvasin, et ehk...
Minge sisse. - Ehk ma peaksin pigem oma auto võtma ja...
Pühkige jalad ära.
Minge nüüd.
Teil pole sobivaid riideid seljas.
Mille jaoks sobivaid? - Saada ta üles, Max.
Sellest trepist üles. - Kuulake mind korraks...
Proua ootab. - Mind?
Olgu siis.
Kui kirstuga abi vajate, siis kutsuge mind.
Siitkaudu.
Siia.
Ma asetasin ta massaaþi- lauale kaminatule ette.
Talle meeldisid tuled, eriti nende torkimine.
Otsustasin, et matame ta aeda. Kas selle vastu on mõni seadus?
Mul pole õrna aimugi. - Ega mind ei huvitagi.
Ma tahan valget kirstu, mis oleks vooderdatud satääniga.
Valge või tumeroosaga.
Võib-olla hoopis erepunasega. Teeme selle kirstu kirevaks!
Kui palju see maksab? Ärge püüdke mind koorida, sest ma olen rikas.
Proua, olen vale mees. Mu autol läks kumm tühjaks.
Tahtsin kasutada teie garaaþi, kuni kummi ära vahetan.
Arvasin, et see maja on tühi. - See pole tühi. Kaduge välja!
Vabandage. Tunnen teile kaasa sõbra surma pärast.
Kardan, et punane ei sobi talle.
Tunnen ma teid kuskilt? Näite tuttav. - Kaduge! Kas pean teenri kutsuma?
Olete Norma Desmond! Te mängisite tummfilmides.
Olite kunagi suur näitleja.
Ma olengi suur. Hoopis filmid on väikseks jäänud.
Või nii. Teadsin, et nendega peab midagi valesti olema.
Nad on omadega läbi!
Kunagi olid filmitööstusele suunatud terve maailma silmad.
Kuid sellest ei piisanud. Neil oli vaja ka maailma kõrvu.
Siis tegid näitlejad suu lahti ja välja tuli otsatu mula!
Siinkohal tõttab appi popkorn. Tuleb sellega kõrvad kinni toppida.
Te vaadake vaid neid tähtsaid kõiketeadjaid oma kabinettides!
Nad purustasid oma iidolid!
Fairbanksid! Gilbertid! Valentinod!
Kes meil nüüd on? Tähtsusetud eikeegid!
Mind ärge süüdistage. Ma ei ole produtsent, vaid stsenarist.
Oled või? Kirjutad sõnu, sõnu ning muudkui sõnu juurde!
Oled sõnadest teinud köie ja filmitööstuse kägistanud!
Mikrofonid on valmis ka selle surmakorina salvestama!
Lisaks värvitakse ülespaisunud keel veel kenasti punaseks!
Tasa, äratate ahvi üles. - Kao siit välja! Max!
Järgmine kord võtan kaasa oma autogrammivihiku.
Ehk hoopis tüki tsementi, et sellele te jalajälge paluda.
Rahu, lähen juba. - Oota korraks!
Oled stsenarist? - Mis siis?
Kas oled siis või mitte? - Nii on mu kaardil kirjas.
Eeldan, et oled filmidele stsenaariume kirjutanud?
Muidugi. Soovite nimekirja?
Tahan sinult midagi küsida. Lähme siiapoole.
Minu eelmine film rääkis tolmu- tormidega võitlevatest farmeritest.
Ekraanile jõudmise ajaks toimus kogu tegevus aga sõjalaeva pardal.
Hubane, kas pole?
Tuul vilistab neetud orelist läbi. Peaksin laskma selle minema viia.
Või parema viisi õpetama. - Noormees, ütle mulle üht.
Kui pikad on tänapäeval filmide stsenaariumid? Mitu lehekülge?
Sõltub sellest, kas tegemist on multifilmi või ajaloolise draamaga.
Sellest tuleb väga tähtis film. Loo kirjutamiseks kulus aastaid.
Tundub, et sellest piisab lausa kuue tähtsa filmi jaoks.
See film räägib Salomest. Lasen DeMille'il selle lavastada.
DeMille'il? Või nii.
Oleme varemgi koos filme teinud. - Ning teie olete siis Salome rollis?
Kes muu? - Lihtsalt küsisin.
Ei teadnud, et tahate tagasitulekut. - Ma vihkan seda sõna! Ma naasen!
Naasen miljonite juurde, kes pole mulle andestanud kinolina hülgamist.
Olgu siis. - Salome...
Milline naine! Milline roll!
Printsess, kes armastab püha meest. Tantsib talle seitsme loori tantsu.
Mees aga tõrjub ta eemale ning tema nõuab mehe pead kuldsel taldrikul,
suudeldes tema külmi surnud huuli.
Pomonas läheks see hästi peale. - See läheb igal pool hästi peale.
Loe seda stseeni enne kohta, kus ta mehe hukata laseb.
Järsku varastan te teose? - Seda mina ei karda. Loe!
Max, too meile midagi juua!
Võta istet. Valgust on piisavalt? - Mu silmanägemine on korras.
Käskisin sul istet võtta.
Mul polnud kuhugi kiiret,
kui välja arvata kohtumine poistega laenufirmast.
Lisaks pakuti juua. Miks mitte?
Mõnikord on huvitav vaadata, kui halvasti saab kirjutada.
See siin tõotas tulla kohutav.
Mõtlesin, mida võiks mõni ekspert öelda ta lapsiku käekirja kohta.
Max tõi ðampanjat ja kaaviari.
Hiljem sain teada, et Max oli ainuke teine elanik selles sünges majas.
Sain temast muudki teada.
Naine aga oli pingul nagu vedru, sigaret selles kummalises hoidjas.
Tundsin endal tema silmi nende tumedate prillide taga,
mis otsekui trotsisid tema kirjutatut halvustama.
Ehk anus ta mind vaikselt, et loetu mulle meeldiks.
See tähendas talle palju.
Tegu oli huvitava olukorraga.
See närvipundar laua taga, Max, surnud ahv ülakorrusel...
Tuul aeg-ajalt läbi oreli puhumas...
Hiljem aga, otsekui naljaviluks, saabus tõeline matusetalitaja.
Kõike tehti suure väärikusega. Suri vist üks tähtis ðimpans.
King Kongi kauge järeltulija ehk.
Kell sai üksteist.
Mul hakkas kõhus veidi keerama
tänu joodud ðampanjale ja sellele saastale, mida lugesin.
See oli melodramaatiliste tegevustike segane rägastik.
Selleks ajaks olin hakanud ka ise tegevusplaani hauduma.
Niisiis?
See on huvitav. - Muidugi on.
Ehk veidi pikk ja üksluine, aga te pole ometi stsenarist.
Kirjutasin selle südamega! - Selles ma ei kahtlegi.
See muudabki loo suurepäraseks.
Lugu vajab ehk rohkem dialoogi.
Ei tea, miks? Suudan öelda kõik vajaliku vaid silmadega.
Veidi kärpimist kuluks küll ära. - Ma ei luba lugu ära soperdada!
Muidugi mitte, aga seda tuleks natuke kohendada.
Kõigest lihtne toimetamine. Küll leiate kellegi. - Kelle?
Pean leidma kellegi usaldusväärse.
Millal sina sündisid? Mis sodiaagimärgi all?
Ei tea. - Mis kuul?
21. detsembril. - Oled Ambur.
Mulle Amburid meeldivad. Neid võib usaldada.
Tänan teid. - Tahan, et sina seda teeksid.
Mina?
Ei saa. Lõpetasin äsja stsenaariumi ja mul on juba teine projekt käsil.
Ei huvita.
Mul on päris kõrge palk. Saan 500 dollarit nädalas.
Mina raha pärast ei muretseks. Tasun sulle kogu su vaeva.
Loen stsenaariumit kodus edasi.
Ma ei luba seda majast välja viia. Pead selle siinsamas lõpetama.
Hakkab juba hilja peale kiskuma.
Oled abielus, härra...? - Gillis. Olen vallaline.
Kus sa elad? - Hollywoodis Alto Nidos.
Ütlesid, et sinu autoga on midagi korrast ära. - Seda küll.
Sa võiksid ju siia jääda. - Tulen hommikul tagasi.
Rumalus. Garaaþi peal on tuba. Max juhatab sind sinna.
Max!
Olin üpris rahul sellega, kuidas olukorra lahendasin.
Naine läks väga kergesti õnge.
Autol oleks garaaþis turvaline, kuni ta stsenaariumit lapin.
Lisaks saaksin hea hulga raha.
Seda tuba pole ammu kasutatud.
Koduajakirja see ei pääseks, aga üheks õhtuks kõlbab küll.
Seadsin teie voodi lõunal valmis. - Kust teadsite, et ööseks jään?
Vannituba on seal. Panin sinna rätikud, seebi ja hambaharja.
See Norma Desmond on üks paras tegelane.
Ta oli kõige suurem näitleja. Teie seda ei tea, olete liiga noor.
Ta sai austajatelt 17 000 kirja nädalas.
Mehed maksid ta juuksurile, et saada mõni tema juuksesalk.
Üks maharadþa tuli Indiast, et temalt üht siidsukka paluda.
Hiljem poos end sellega üles.
Pöörasin huvitavale sissesõiduteele.
Tõepoolest, härra. Head ööd.
Pidasin tedagi veidi kummaliseks.
Ehk sai ta millalgi rabanduse.
Tegelikult paistis kogu paik olevat rabatud kummalise halvatusega,
mis seda muust maailmast eraldas. See koht lagunes aeglaselt koost.
Hoovis oli ka tenniseväljak.
Täpsemalt öeldes selle jäänused. Kulunud piirjooned ja longus võrk.
Mõistagi oli tal ka bassein. Kellel toona seda polnud?
Kindlasti ujusid selles ammu Mabel Normand ja John Gilbert.
Ehk ka Vilma Banky ja Rod LaRoque.
Nüüd oli see tühi.
Kas ikka oli?
Seal all toimus midagi.
Selle vana ðimpansi ärasaatmine, mis toimus suure tõsimeelsusega.
Nagu oleks ta matnud oma ainukest last.
Oli tema elu tõesti nii tühi?
See kõik oli tohutult veider ja läks üha veidramaks.
Öösel nägin segast unenägu. Selles oli leierkastimängija.
Ma ei näinud ta nägu, aga kast oli kaetud musta riidega.
Ðimpans tantsis raha eest.
Kui silmad avasin, kostis muusika endiselt.
Kus ma olin?
Õigus küll. Selles tühjas toas, mis tema garaaþi kohal asus.
Kuid see polnud enam tühi.
Keegi oli siin käinud.
Keegi oli toonud kõik minu asjad: raamatud, kirjutusmasina, riided.
Mis siin toimus?
Kuule sina! Max või kes tahes! Mida mu asjad siin teevad?
Ma räägin sinuga! Kõik mu riided ja asjad on üleval toas!
Iseenesest mõista. Ma tõin nad ise kohale.
Kas tõesti? - Milles mure? Kas midagi on puudu?
Kes selleks loa andis? - Mina andsin.
Miks sa nii ärritunud oled? Lõpeta mängimine, Max.
See tundus hea mõttena, sest hakkame ju koos tööle.
Pidin stsenaariumi korda tegema, aga ma ei nõustunud siia jääma!
Sulle hakkab siin meeldima. - Mul on endal korter olemas.
Ei saa töötada korteris, kus oled võlgu kolme kuu üüri.
Tegelen sellega ise. - Selle eest on hoolt kantud.
Võtame selle mu palgast maha.
Ärme selle pärast muretse. Pole vaja arvet pidada.
Max, paki härra Gillise asjad lahti.
Otsekohe, proua.
Paki need uuesti kokku! Ma ei öelnud, et siia jään!
Otsusta siis juba ükskord! Tahad sa seda tööd või mitte?
Jah, ma tahtsin seda tööd. Tahtsin raha ja sealt pääseda.
Lootsin, et kui tõeliselt pingutan, suudan töö paari nädalaga lõpetada.
Kuid polnud lihtne leida loogilisi seoseid kirjapandud totruste vahel.
Töö muutis raskemaks see, et tema oli kogu aeg seal.
Vaatas aina üle mu õla kartuses, et teen ta vaimusünnitisele viga.
Mis see olema peab? - Eemaldatud stseen.
Milline stseen? - See, kus lähete orjaturule.
Parem on kaamera suunata... - Minust eemale?
Tõtt-öelda on teid liiga palju. Teid ei soovita igas stseenis näha.
Kas tõesti? Miks siis saan ma iga päev austajatelt kirju?
Miks anutakse minu fotosid?
Sest nad tahavad näha mind. Mind! Norma Desmondit!
Pane see tagasi. - Hea küll.
Ma ei vaielnud temaga.
Kuutõbise peale ei karjuta. Ta võib kukkuda ja kaela murda.
Selles asi oligi. Ta oli mõtetes endiselt vaibunud karjääri tipus.
Ta oli lausa ära pööranud, kui asi puudutas tema filme.
Suur Norma Desmond...
Kuidas sai ta hingata majas, mis oli täis Norma Desmondeid?
Terve maja kubises Norma Desmonditest.
Me ei teinud ainult tööd.
Paar korda nädalas kergitas Max selle tohutu õlimaali,
mis oli talle kingitud mingi kaubanduskoja poolt.
Vaatasime filmi tema elutoas.
Tema sõnul oli see etem kui väljaminek.
Tegelikult kartis ta väljas asuvat maailma.
Kartis, et see meenutab talle, kui palju aega on möödunud.
Need olid tummfilmid ja Max oli proþektoriga ametis.
See oli hea uudis.
Seega ei pidanud Max kähiseval orelil taustamuusikat mängima.
Ta istus mulle lähedale.
Ta lõhnas säraõite järele, mis polnud kaugeltki minu lemmikparfüümiks.
Mõnikord võttis ta mu käest kinni, unustades, et oli minu tööandja.
Ta muutus andunud austajaks, kes huvitus ainult näitlejast ekraanil.
Ma ei pea teile vist ütlema, kes oli nende filmide täht.
Vaatasime alati Norma filme. Muud ta näha ei tahtnudki.
"Pagenda see kõlvatu soov, mis on haaranud mu südame."
Endiselt imeline, kas pole? Ilma mingi dialoogita.
Meie ei vajanud dialoogi. Meil olid selle asemel näod.
Enam selliseid nägusid pole. Ehk kõigest üks. Garbo.
Idiootidest produtsendid. Need imbetsillid!
Kas nad on ära unustanud, milline näeb välja täht?
Ma näitan neile! Vannun, et astun taas kaamerate ette!
Mõnikord mängiti majas bridþi.
Kakskümmend punkti tegid kokku ühe sendi.
Sain poole Norma võitudest, kui need ületasid 70 senti.
Rohkem sularaha ma tema käest kunagi ei saanudki.
Teisteks mängijateks olid tema näitlejatest sõbrad.
Ähmased kujud, keda te võite tummfilmidest veel mäletada.
Mõtlesin nendest kui tema vahakujudest.
Üks ruutu. - Üks ärtu.
Poti. - Passin.
Kolm trumbita. - Passin.
Tühjenda tuhatoos, kulla Joe.
Väljas on mehed, kes küsisid teie järele. - Mind pole siin.
Seda neile ütlesingi. - Hästi.
Kuid nad leidsid teie auto ja viivad selle minema.
Kus on see tuhatoos? Joe, too palun tuhatoos.
Tahan sinuga rääkida. - Mitte praegu, kullake.
Mängin kolme trumbita. - Minu auto järele tuldi.
Nüüd unustasin ma ära, mitu potit on käidud.
Mul on kohe praegu raha vaja. - Ootad ehk, kuni ma lõpetan?
Ei. - Palun!
Milles asi? Kus põleb? - Kaotasin oma auto.
Polnudki elu ja surma küsimus. - Minule on. Seetõttu siia tulingi.
Seetõttu sinu lugu ümber kirjutangi. - Ära ole rumal, meil on auto olemas.
Ja see pole mõni uus odavast kroomist masin.
See on Isotta-Fraschini. Oled sellest margist kuulnud?
Täiesti käsitsi valmistatud. Läks 28 000 dollarit maksma.
Max tõi vana auto välja ja lõi romu läikima.
Käisime sõitmas mägedes, mis tänava kohal asusid.
Kogu auto oli polsterdatud uhke leopardinahaga.
Selles oli ka autotelefon, üleni kullaga kaetud.
See on kohutav särk. - Mis sellega viga on?
Ei midagi, kui juhtud töötama bensiinijaamas.
Mind on ära tüüdanud see pintsak ning lotakad püksid.
Max! Kus asub kõige parem meeste riidepood? Sõida sinna!
Ma ei vaja uusi riideid ega taha, et sina mulle neid ostaksid.
Miks mulle see lõbu keelata? Tahan vaid, et hea välja näeksid.
Pead sa nätsu närima?
Sinine flanell sobib mehele kõige paremini.
Me võtame selle, üherealise.
Meil läheb vaja ka ülekuube. Näidake midagi kaamelikarvast.
Kuidas oleks õhtuülikonnaga? - Mul ei ole smokingut vaja.
Muidugi on. Smoking, frakk ning ehk isegi sabakuub.
Sabakuub? Naeruväärne! - Pidudeks, uusaastaks...
Kus on te õhtuülikonnad? - Palun siitkaudu, proua.
Siin on kaamelikarva ülikond, aga katsuge seda laamanahkset.
Muidugi on see kulukam... - Kaamelikarv sobib küll.
Kui daam selle eest maksab, miks mitte valida laama?
Detsembri viimasel nädalal hakkas sadama.
Tohutu vihmatulv.
Ebatarvilikult suur nagu kõik muugi Californias.
See sadas otse läbi vana katuse, mis asus minu toas garaaþi kohal.
Mind koliti majja ümber. Mulle see eriti ei meeldinud.
See tuba oli ainuke koht, kus võisin omaette olla.
Kuid see oli parem, kui magada vihmamantlis ja kummikutes.
Kelle tuba see oli? - Proua abikaasa oma.
Täpsemalt tema abikaasade oma. Proua on kolm korda abielus olnud.
Sellest aknast peaks vist Catalina saar näha olema.
Täna küll mitte.
Mis selle uksega viga on? Sellel pole lukku küljes.
Siin majas pole ustel lukke.
Miks nii?
Sellel peab põhjus olema. - See oli arsti soovitus.
Millise arsti? - Proua oma.
Proual on kalduvusi melanhooliaks. On ette tulnud enesetapukatseid.
Peame olema väga ettevaatlikud. Ei mingeid unetablette ega þilette.
Proua magamistoas on gaas alati kinni keeratud.
Kuid miks? Karjääri pärast?
Teda pole ju ära unustatud. Ta saab ikka austajatelt kirju.
Mina marke hoolikalt ei vaataks.
Sina saadad neid! Kas see on tõsi, Max?
Triigin ära teie õhtuülikonna, härra.
Kas härra Gillis on unustanud proua korraldatud uusaastapeo?
Ei, ma pole unustanud. Kas kõik vahakujud tulevad?
Mina seda ei tea, härra. Proua korraldas kogu peo.
Seal see taas oli. Tema üleslöödud tuba.
See voodi, mis meenutas kullatud sõudepaati.
See oli ideaalne elupaik tummfilmide kuningannale.
Vaeseke. Lehvitab endiselt paraadile, mis on temast ammu möödunud.
Sain tema uusaastapeol teada, mida ta päriselt minu vastu tundis.
Ehk olin ma idioot, et seda tulemas ei näinud.
Seda kurba, piinlikku paljastust.
Joe!
Näed täiesti jumalik välja.
Pööra ümber. - Ole nüüd!
Ideaalne! Suurepärased õlad. Mulle meeldib see lõige.
See kõik on polsterdus, ära lase ennast petta.
Mulle tähendas uhkelt riietumine tumesinise ülikonna selgapanekut.
Mulle ei meeldi need mansetid. Tahan, et kannaksid suurt pärlit.
Siis võta teadmiseks, et mina ei kavatse kõrvarõngaid kanda.
Vaimukas. Võtame klaasi.
Kas me ei peaks teisi ootama? - Max! Ðampanjat!
Ettevaatlikult, põrand on libe. Lasin selle ära vahatada.
Meie terviseks!
Siin oli varem puidust põrand, kuid lasin selle ümber teha.
Valentino sõnul pole tangoks midagi paremat kahhelpõrandast.
Tule nüüd. - Mitte ometi samal põrandal, kus Valentino tantsis!
Ära tahapoole kummardu.
See loor kõdistab mind. - Kas tõesti?
Kell on veerand üksteist. Millal nad jõuavad? - Kes?
Teised külalised. - Neid pole.
Me ei taha seda õhtut jagada. See on vaid meie jaoks.
Tõesti? - Hoia mind kõvemini.
Olgu.
Kui kesköö kätte jõuab, võiksime orkestril silmad kinni siduda
ja Maxi ðampanjaklaasidega pilduda. - Sinu arvates on see kõik naljakas.
Natuke ikka.
Möödus tund.
Tundsin end lõksus nagu sigaret selles vidinas tema sõrmel.
Järgmine aasta tuleb imeline. Meil saab olema tõeliselt lõbus!
Lasen sinu jaoks basseini täita.
Ma avan oma maja Malibus, saad endale terve ookeani.
Kui film valmis saab, ostan sulle paadi ja purjetame Hawaiile...
Lõpeta, sa ei osta mulle enam midagi. - Ära ole rumal.
Palun. Ma kavatsesin selle sulle keskööl üle anda.
Ma ei saa seda vastu võtta. Oled mulle küllalt asju ostnud.
Ole vait! Ma olen rikas.
Rikkam kui kõik need uued Hollywoodi näitlejahakatised.
Mul on miljon dollarit. - Jäta see kõik endale.
Mul on linnas kolm kvartalit. Mul on Bakersfieldis naftat.
Seda muudkui pumpab juurde.
Raha ongi mõeldud selleks, et võiksime osta kõik soovitu.
Lõpeta selline jutt! - Mis sinuga lahti on?
Millise õigusega sa mind enesestmõistetavaks pead?
Millise õigusega? Tahad, ma ütlen sulle?
Kas sulle pole pähe tulnud, et ka mul võib isiklik elu olla?
Mõni tüdruk, kelle järele hull olen? - Kes? Mõni ettekandja või statist?
Tahan öelda, et olen sinu jaoks täiesti vale.
Sinule sobiks keegi kuulus, keegi rikas, mõni tähtis nina!
Järelikult ei soovi sa, et ma sind armastaksin.
Tunnista seda!
Ma ei teadnud, kuhu minna. Pidin lihtsalt sealt põgenema.
Olema koos omaealistega, taas kellegi naeru kuulma.
Mulle tuli pähe Artie Green.
Kindlasti käis tema korteris praegu mõni uusaastapidu.
Töötud stsenaristid, kirjastajata kirjanikud...
Noored näitlejannad, kes usuvad endiselt oma agentide lubadusi.
Punt lapsi, kes sellest ei hoolinud. Peaasi, et neil endal lõbus oli.
Hollywood, me oleme pettunud!
Basseini meil pole, riideid on vähe, sandikopikaid saame palgaraha pähe!
Tere, Joe. - Tere, Tom.
Tere tulemast peole.
Vaata vaid, Joe Gillis! - Terekest, Artie.
Kus sa oma kena näolappi oled peitnud? - Sügavkülmikus.
Teatasin sinu kadumisest peaaegu politseisse.
Sõbrad, see on Joe Gillis!
Teada-tuntud stsenarist, sala- kaubavedaja ja sarimõrvar!
Anna nüüd mantel. - Las ta veel olla.
Jääd ometi siia? - See mul plaanis oli.
Anna siis!
Kas see on naarits?
Püha Jeesuslaps!
Laenasid selle Adolphe Menjoult? - Peaaegu, kuid mitte päris.
Sa ei ole ometi tegelikult salakaubavedaja, eks?
Kus joogilett on? - Tule siiapoole.
Hea pidu. - Parim. Mind kutsutakse abireþissööride Elsa Maxwelliks.
Oodake nüüd natuke! Ärge punðiga liiale minge.
Eelarves on ette nähtud kolm jooki statisti kohta. Teeselge ülejäänud.
Tohib veidikeseks siia jääda? - Muidugi, pidu jätkub öö läbi.
Mõtlesin, et paariks nädalaks. - Juhtumisi on diivan vaba.
See sobib täiesti. - Jooksupoiss võtab su kohvrid.
Kirjuta end siin sisse.
Tervist, härra Gillis! - Kas te tunnete teineteist?
Betty Schaefer, Sheldrake'i juurest. - Jah, õigus küll! "Kõik pesad täis".
Oodake, ma armastan seda naist. Mis siin toimub? Kes oli täis?
Ole mureta, ta on kõigest minu kirjatööde suur austaja.
Tegin kriitikaga veidi liiga. - Kus siin telefon on?
Vannitoa kõrval.
Kui te olete sellega lõpetanud, kas võiksin seda kasutada?
Unustasite selle.
Tänan. - Lootsingi teiega kohtuda.
Milleks? Soovite löödud nuga mu seljast välja tõmmata?
Tundsin end süüdi ning otsisin mõned teie vanad jutud välja.
See oli teist küll väga kena. - Ühe nimi oli vist "Aken"...
"Pimedad aknad". Kuidas see teile meeldis? - Ei meeldinudki.
Suur tänu. - Peale kuue lehekülje.
Teil on seal üks lõik... Kas võiksime kuskil rääkida?
Ehk vannitoas?
Lubasin sul võtta diivani, aga mitte mu tüdrukut.
See on vaid tööjutt.
Kui õigesti aru sain, leidsite minu kirjutisest ühe märkimisväärse lõigu.
See koht kohtusaalis, kus mees räägib enda elust õpetajana.
Mul oli kunagi selline õpetaja. - Ehk sellepärast see hea ongi.
See on tõene ja liigutav... - Keegi ei taha sellist lugu.
Lõpetage see suhtumine! Siin on midagi tõeliselt head.
Hakkan kohe pihta? Ehk leiame siit paberit.
Tõsiselt! Mul on paar mõtet... - Ka minul on paar mõtet.
Täna on vana-aastaõhtu. Ehk võtaks veidi vabamalt?
Valmistame näiteks paberist laevukesed ning peame regati?
Paneme selle duði täie hooga tööle? - Vallutame köögi ja tõkestame ukse?
Olete näljane? - Näljane?
Pärast 12 aastat Birma dþunglis on mul tohutu isu, leedi Agatha.
Isu teie õla järele... - Philip, sa oled hull!
Janunen teie huulte järele...
Võite nüüd telefoni kasutada!
Ei, Philip! Peame tugevad olema! Oled endiselt sõjaväe teenistuses.
Lisaks võid nüüd telefoni kasutada.
Olgu siis.
Ühtäkki kardan ma kohutavalt teid kaotada.
Sa ei kaota mind. Ma lähen ja toon seda kohutavat jooki juurde.
Te ootate mu ära? - Metsikult peksleva südamega.
Elu võib olla kaunis.
Tere, Max. Siin härra Gillis. Tahan, et teeksid mulle teene.
Vabandage, härra Gillis. Ma ei saa praegu rääkida.
Saad küll. Otsi üles mu kohver ja paki ära kõik mu vanad riided.
Minu kirjutusmasin samuti.
Minul pole hetkel aega midagi teha. Arst on kohal.
Milline arst? Mis lahti?
Proua võttis teie toast þileti ning lõikas enda randmed läbi.
Mida? Max!
Sain just ühe uue joogiretsepti. Tuleb võtta kaks pakki köhakomme,
need lahustada neljas liitris leiges viinamarjamahlas...
Oota, Joe!
Head uut aastat!
Kuidas temaga on? - Ta on oma toas.
Ettevaatust, ärge tormake. Muusikud ei tohi juhtunust teada.
Mine minema.
Miks midagi nii rumalat teha? - Rumalam oli sinusse armuda.
Oleks saanud hea pealkirja ajalehtede jaoks.
"Suur täht tapab end tundmatu stsenaristi pärast."
Suurtel tähtedel on suur uhkus.
Mine minema. Mine oma tüdruku juurde.
Mõtlesin öeldu välja. Pidasin seda kõike veaks.
Ma ei tahtnud sind haavata. Sa oled minu vastu hea olnud.
Ainsa inimesena selles linnas.
Lihtsalt täna mind ja lahku!
Siis, kui lubad käituda mõistliku inimlooma moodi.
Ma teen seda uuesti.
Head uut aastat, Norma.
Head uut aastat, kallis.
Halloo? - Kas see on Crestview 51733?
Vabandage uuesti tülitamast, aga kontrollisin selle numbri üle.
Pean härra Gillisega rääkima. - Teda ei ole siin.
Kust teda leida võiksin? Ehk saab keegi teine öelda...
Siin ei saa keegi teid aidata. Palun ärge rohkem helistage.
Kes see oli, Max? Milles asi?
Mitte midagi, proua. Keegi päris kadunud koera kohta.
Meie number on vist sarnane koerte varjupaiga omaga.
Oota korraks! Too auto välja.
Vii mu stsenaarium Paramounti ja anna see härra DeMille'ile.
Saab tehtud, proua.
Saadad selle tõesti DeMille'ile? - Saadan. Käes on sobiv päev.
Mu astroloog koostas tähekaardi minu ja DeMille'i horoskoopide järgi.
Kas ta stsenaariumit luges? - DeMille on Lõvi, mina Skorpion.
Mars on lähenenud Jupiterile. Täna on nende koosmõju suurim.
Pöördu ümber, kallis. Luba mul sind kuivatada.
Tead ikka, et lugusid ei osteta tähekaartide põhjal?
Ma ei müügi lugu, vaid ennast. DeMille'i sõnul olin ta suurim täht.
Ja millal ta seda ütles?
See oli tõesti päris ammu, aga ma pole varem nii hea välja näinud.
Kas tead ka, miks? Sest ma ei ole varem nii õnnelik olnud.
Paar õhtut hiljem läksime ühe vahakuju poole bridþi mängima.
Norma oli mulle selgeks teinud bridþi ja paar tangosammu.
Lisaks ka selle, millist veini millise kala kõrvale juua.
See idioot unustas mu sigaretikarbi täita.
Võta siis üks minu omadest. - Need panevad mu köhima.
Peatu apteegi juures, Max! Ma ostan sulle uued sigaretid.
Oled kullatükk.
Palun pakk neid Türgi sigarette.
Abdullaheid.
Käed üles, Gillis! Käed üles, või saad tina!
Terekest, Artie. Õhtust, preili Schaefer.
Nii tore sind näha! - Miks sa minema jalutasid?
Vabandust. Kas usuksid, et ööbisin ühe haige sõbra juures?
Kindlasti keegi kõrgel ametikohal, kümnekaraadiste neerukividega.
Lõpeta nöökimine, Artie.
Kus sa end peitnud oled? Mul on sulle suurepärane uudis.
Ma pole viimasel ajal üldse peitmisega tegelenud.
Helistasin su agendile, helistasin ametiühingusse...
Sain sinu vanast korterist mingi Crestview' telefoninumbri.
Vastas keegi aktsendiga, kes minu peale torises.
Sind polnud seal, sinuga ei tohtinud rääkida, sinust polnud kuuldudki.
Tõesti? Mis see uudis siis on? - Sheldrake'ile meeldib õpetaja lugu.
Millise? - "Pimedatest akendest". Tema arvates saab sellest filmi teha.
Kus on raha? - Kus on lugu?
Ma küll täiendasin seda veidi, aga stsenaarium tahab veel tööd.
Seda ma kartsingi. - Mul on 20 lk märkmeid ja hea meestegelane.
Kirjuta palju taustajuttu, et neil abireþissööri vaja läheks.
Ole tasa, Artie.
Kui võiksime kaks nädalat töötada... - Loobusin tagatiseta kirjutamisest.
Lugu on peaaegu juba müüdud! - Loobusin kirjutamisest üldse.
Hr Gillis? Kui vähegi saate. - Tulen kohe.
Aktsent! Selge, oled spioon!
Vahi neid nööpe ja mansette!
Pean minema. Tänan veel kord huvi eest mu karjääri vastu.
Mitte sinu, vaid minu karjääri. Lootsin sellest samuti osa saada.
Ma ei taha stsenaariume lugeda, tahan neid hoopis ise kirjutada.
Vabanda, kui sind pahandasin. - Pahandasid kohe kindlasti.
Nägemiseni.
Mis seal sees toimus, kallis? Sul kulus nii kaua aega.
Kohtusin paari tuttavaga. - Kus on minu sigaretid?
Norma, suitsetad liiga palju.
Kui Norma arvas, et mul on igav, korraldas ta mulle etenduse.
"Norma Desmondi revüü".
Tema esimeseks etteasteks oli alati Mack Sennetti kümblev kaunitar.
Näen ennast endiselt rivis seismas. Marie Prevost, Mabel Normand...
Mabel astus muudkui mu jalgade peale.
Mis sinuga lahti on, kallis? Miks sa nii morn oled?
Minul on äärmiselt lõbus. Näita mulle veel midagi.
Olgu peale, anna see siia. Vajan seda vuntside jaoks.
Pane silmad kinni.
Midagi oli lahti küll.
Mõtlesin Artie tüdrukule. Preili Schaeferile.
Ta meenutas kõiki kirjanikke, kes alles Hollywoodi saabunud.
Kõik ambitsioonikust täis. Soovivad oma nime filmis näha.
Stsenaariumi või loo autorina.
Publik ju ei tea, et keegi peab kogu filmi valmis kirjutama.
Nende arvates mõtlevad näitlejad kõik kohapeal välja.
Tee silmad lahti!
Prouat soovitakse telefonis. - Ma ei kannata segamist.
Paramounti filmistuudio helistab.
Usud nüüd? Ütlesin sulle, et DeMille haarab võimalusest kinni.
See pole DeMille isiklikult.
Keegi nimega Gordon Cole. Tema sõnul on asi väga tähtis.
Muidugi on. Piisavalt, et härra DeMille mulle isiklikult helistaks.
Kuidas ta julgeb lubada mingil assistendil mulle helistada?
Ütle, et mul on tegemist, ja katkesta kõne. - Olgu, proua.
On alles lugu!
Me tegime koos kaksteist filmi. Tema suurimad linateosed!
Ehk on ta liiga hõivatud. - Tean seda võtet hästi!
Püüab mind alavääristada, et minu hinda alla saada.
Olen oodanud seda kõnet kakskümmend aastat.
Nüüd võib DeMille oodata, kuni mina selleks valmis olen.
Umbes kolm päeva hiljem oli ta selleks valmis.
Uskumatu, aga Paramountist oli tulnud veel pakilisi kõnesid.
Niisiis kandis ta näole tohutu koguse meiki, tõmbas loori ette
ja läks isiklikult DeMille'iga kohtuma.
Kui proua lubab...
Vasaku silma kohal pole lauvärv päris ühtlane.
Tänan sind, Max.
Võtke vaiksemalt!
Härra DeMille'i juurde. Tehke värav lahti.
Härra DeMille filmib parajasti. Kas teil on kokku lepitud?
Kokkulepe pole vajalik. Ma toon Norma Desmondi.
Vabandage, kelle? - Norma Desmondi!
Jonesy! - Mida?
See on ju proua Desmond!
Kuidas teil läheb? - Tee värav lahti.
Muidugi! Tule siia, Mac.
Nad ei tohi ilma loata sisse sõita. - Proua Desmond tohib. Tee lahti.
Kus härra DeMille hetkel filmib? - 18. võtteplatsil, proua Desmond.
Tänan, Jonesy. Õpeta oma sõbrale veidi kombeid.
Minuta poleks tal töödki. Minuta poleks seda stuudiot.
Õigus, proua Desmond. - Sõida edasi, Max.
18. võtteplatsi, palun.
Teavitage Henry Wilcoxonit. Laotage keep veidi laiali.
Olge seal taga vakka.
Norma Desmond saabub härra DeMille'i jutule.
Võiks keegi valgust näidata? Tahan keepi paremini näha.
Võtke veidi kaugemale. Sõdur, eest ära! Seal taga!
Norma Desmond saabub härra DeMille'i jutule.
Norma Desmond?
Oota korraks. - Henry Wilcoxon!
Kergita oma mõõgaga kardinat. Samson lamab seal teadvusetult.
Norma Desmond tuleb teie juurde, härra DeMille.
Norma Desmond? - Ta peaks muldvana olema.
Ei tea, kui vana mina siis olen.
Piisavalt, et tema isaks sobida. - Vabandust, härra DeMille.
Kindlasti tuleb ta siia oma kohutava stsenaariumi pärast.
Mida talle öelda võiksin?
Ütlen talle, et olete hõivatud. Saadame ta lihtsalt pikalt.
30 miljonit tema austajat on seda juba teinud. Kas sellest ei piisa?
Ma ei tahtnud... - Muidugi mitte.
Sina ei tundnud Norma Desmondit armsa 17-aastase väikese tüdrukuna,
kellel oli rohkem julgust, taibukust ja südikust
kui ühelgi teisel noorukil.
Kuuldavasti oli temaga kohutav koos töötada. - Ainult lõpupoole.
Kümned ööpäevaringselt töötavad ajakirjanikud
võivad inimese vaimule kohutavat mõju avaldada.
Pange kõik seisma!
Soovid kaasa tulla? - Kardan, et mitte.
See on sinu stsenaarium. Õnn kaasa. - Tänan, kallis.
Terekest, tüdrukutirts.
Tere, härra DeMille. - Kena sind näha.
Kui me viimati kohtusime, oli see kuskil lõbusas kohas.
Mäletan, et lehvitasin sulle. Ma tantsisin laua peal.
Seda tegid siis paljud. Lindbergh oli just Pariisi jõudnud.
Tule sisse.
Norma, pean vabandama, et sulle ei helistanud.
Muidugi, olen väga vihane. - Nagu näed, olen hõivatud.
See pole mitte mingi vabandus. Lugesid muidugi stsenaariumi läbi.
Lugesin. - Võinuksid ise helistada, mitte lasta assistendil seda teha.
Mis assistendil? - Ära mängi nüüd süütukest.
Keegi Gordon Cole'i nimeline. - Gordon Cole?
Kui stsenaarium sind ei huvitanuks, poleks ma kümmet kõnet saanud.
Gordon Cole...
Norma, mul on võtted pooleli.
Istu õige minu tooli. Tunne ennast mugavalt.
Tänan. - Tubli tüdruk.
Mul läheb vaid hetk.
Too mulle telefon. Helista Gordon Cole'ile.
Proua Desmond!
See olen mina! Punnsilm!
Tere, Punnsilm.
Vaatame teid korralikult.
Vaata, see on Norma Desmond!
Norma Desmond! - Arvasin, et ta on surnud.
Kui tore teid näha. - Tere taas, proua Desmond.
Härra Wilcoxon, kas olete proua Desmondiga kohtunud?
Gordon, siin C.B. DeMille. Helistasid sa Norma Desmondile?
Jah, asi on tema autos, selles vanas Isotta-Fraschinis.
Tema sohver sõitis sellega paar päeva tagasi stuudiosse.
See sobib Crosby uude filmi. Me soovime seda rentida.
Või nii.
Tänan sind.
Punnsilm, pööra valgusti tagasi.
Sain Gordon Cole'i kätte. - Nägid, kuidas nad tulid?
Siin äris võib juhtuda kummalisi asju, Norma.
Loodan, et su huumorimeel pole kuhugi kadunud...
Mis lahti, kullake? - Mitte midagi.
Ma ei taibanud, milline tunne on tagasi siia stuudiosse tulla.
Ei teadnudki, kuidas seda igatsesin. - Ka meie igatsesime sind, kullake.
Töötame taas koos, eks ole? Teeme valmis oma parima filmi!
Sellest ma rääkida tahtsingi... - Hea stsenaarium, kas pole?
Selles on mõningaid häid kohti, aga sellest tuleks kulukas film.
Mina rahast ei hooli! Soovin vaid taas tööd teha.
Sa ei taipa, kui palju see mulle tähendab, et mind soovid.
Miski ei teeks mulle rohkem rõõmu, Norma, kui see võimalik oleks...
Pea meeles, et töötan vaid kella 10.00-16.30 vahel.
Oleme võtteks valmis.
Norma, istu õige siin ja vaata. Filmid on üsna palju muutunud.
Olgu, hakkame peale.
Valgustus sisse!
Kaamerad käima! Võte!
Näete neid kontoreid, härra Gillis?
Seal oli proua riietusruum. Terve see rida.
Wallace Reidile polnud eriti ruumi. - Temal oli suur ratastel puumaja.
Minul oli ülakorrus. Seal, kus on nüüd lugejate osakond.
Mäletan, et toa seinad olid kaetud musta nahaga.
Tulen hetke pärast tagasi.
Siin on see naljakas auto, millest Gordon Cole rääkis.
Tohib lähemalt vaadata? - Mis selles naljakat on?
Tead, ma pole täielik siga.
Võid "Pimedatest akendest" kõike südamerahuga kasutada.
Taeva pärast! Tule ja võta istet.
Tõsiselt räägin. Lase aga käia. - Miks sa midagi sellist teed?
Kui saad tasuks 100 000 dollarit, osta mulle ðokolaadikomme.
Kui Oscari, saan vasaku jala. - Oleksin sellega isegi nõus,
aga ma pole piisavalt andekas, et seda kõike üksinda teha.
Kuid kõik su ideed? - Ütle, kas sulle meeldivad.
Eemaldaks psühholoogilise poole, mis tapja haiget mõistust uurib.
Psühhopaadid müüvad nagu soojad saiad.
See lugu räägib õpetajate raskest eludest ja katsumustest.
Naine võiks õpetada päeval, aga mees õhtukoolis.
Kui nad esimest korda kohtuvad... - Mul pole aega süþeed kuulata.
Teen hästi lühidalt. - See teos kuulub nüüd sulle.
Töötame õhtuti? Kell kuus hommikul? Olen lausa kuu aega sinu käsutuses.
Artie on linnast väljas. - Kuidas tema sellesse puutub?
Me oleme kihlatud. - Palju õnne teile.
Ta on väga tore mees. - Seda arvan minagi.
Ta filmib Arizonas üht vesterni.
Olen vaba õhtuti ja nädalavahetustel. Töötame sinu pool, kui seda tahad.
See pole võimalik, Betty.
Ära põnnama löö, kirjuta see lugu valmis.
Vannun, et vihkan sind! - Ära seda liiga igavaks muuda.
Kuidas oleks, kui naine õpetaks päeval, aga mees õhtukoolis.
Nad ei tunne teineteist, aga elavad kokkuhoiu nimel samas korteris.
Tegelikult magavad nad isegi samas voodis, aga kordamööda.
Kas sa teed nalja? Minu arvates on see hea mõte.
Minu arvates samuti. - Näitan sulle, kuhu see sobib.
Nägemiseni. - Sind küll!
Mis on, Max? - Sain äsja teada kõigi nende kõnede põhjuse.
Nad ei soovi prouat. Nad tahavad tema autot.
Mida?
Nägemiseni, Norma. Vaatame, mis teha annab.
Tean, et kõik saab korda. Vana meeskond taas koos!
Miski ei peata meid. - Just, vana meeskond.
Nägemiseni, kullake. - Nägemiseni, härra DeMille.
Kuidas läks? - Imehästi. Kogu asi on kokku lepitud.
Ta lõpetab esmalt selle filmi, aga minu oma on järgmine.
Helista Gordon Cole'ile. Käsi tal see auto unustada.
Ütle, et ta võib endale kuskilt mõne teise vana auto muretseda.
Ostan talle viis autot, kui vaja.
Pärast seda ilmus tema majja terve rodu iluhooldusspetsialiste.
Ta läbis halastamatud protseduurid.
Ta luges kaloreid nagu sportlane, kes valmistub olümpiamängudeks.
Läks igal õhtul kell üheksa magama. Otsustas iga hinna eest valmis olla.
Valmis kaamerate jaoks, mida tulemas polnud.
Kulla Joe, oled sa seal? - Jah, Norma.
Ära vaata, hoia silmad raamatul.
Tulin head ööd soovima.
Ei taha, et mind näeksid. Ma pole praegu eriti veetlev.
Head ööd. - Ma olen teisipäevast alates kaotanud veerand kilo.
Ma muretsesin selle kortsu pärast, aga üks naine tegi sellega imet.
Peaksid magama minema. - Ma vist loen veel natuke.
Käisid eile õhtul väljas, eks?
Miks sa nii arvad? - Ma tean seda.
Nägin luupainajat ja hüüdsin sind, aga sind polnud. Kus sa käisid?
Jalutamas. - Ei käinud, sa võtsid auto.
Olgu, randa sõitsin.
Sa ei taha ju, et tunneksin end siin majas kinnihoituna.
Muidugi mitte, Joe.
Ma ei taha lihtsalt, et peaksin sellel pingelisel ajal üksi olema.
Mu närvid on viimseni pingul.
Ole vaid kannatlik ja lahke.
Ma pole midagi teinud. - Muidugi mitte.
Ma ei lubaks seda.
Head ööd, kullake.
Jah, ma lipsasin õhtuti välja.
See meenutas aega, kui hiilisin lapsena gangsterifilme vaatama.
Seekord ei püüdnud ma filmi vaatama minna,
vaid ise filmi kirjutada.
Betty leitud lugu ragistas mu peas ringi nagu kümmekond rongi.
Hakkasime kahekesi tööle.
Öösiti, kui stuudio oli tühi. Tema imepisikeses kabinetis.
Sain Artielt naljaka kirja.
Arizonasse jõudmisest saadik on iga päev vihma sadanud.
Film kirjutati tänu vihmale ümber ja pool jõuti isegi ära filmida.
Nüüd aga paistab taas päike. Keegi ei tea, millal nad lõpetavad.
Väga hea. - Kuidas nii? Ma igatsen teda kohutavalt.
Ei, see dialoog siin on hea. See läheb peale. - Kas tõesti?
Eriti siis, kui taustamuusika seda summutada aitab.
Kas sa mõnikord end ise ka vihkad? - Pidevalt.
Tegelikult on see väga hea.
Sinuga on tore kirjutada. - Tänan.
"Sinu järele hull" - Norma
Kes on Norma?
Kes? - Vabanda, tavaliselt ma sigaretikarpide sõnumeid ei loe.
See on ühelt minu sõbralt.
Keskealine naine. Ta on üks lahke narr.
Ei vaidle vastu. See on puhtast kullast!
Nõustasin teda ühe rumala stsenaariumiga seoses.
See vana tuttav lugu.
Sa aitad hädisel vaesekesel üle rahvarohke tänava minna.
Tema aga osutub miljonäriks, pärandades kogu raha sulle.
See ongi teie, lugejate viga. Teate kõiki süþeesid peast.
Loed ehk kümnenda lehekülje üle, kuni vesi keema läheb? - Olgu.
Kui hätta jäime, tavatsesime uinuvas stuudios ringi jalutada.
Me ei rääkinud eriti, lihtsalt kõndisime stuudio tänavatel.
Või jalutasime platsidel, kus valmistuti uuteks võteteks.
Ühel sellisel jalutuskäigul rääkis ta mulle esmakordselt oma ninast.
Vaata seda tänavat siin. Kõik on seest õõnes ja võlts.
Mulle meeldib see rohkem kui ükskõik milline teine tänav.
Ehk seepärast, et ma käisin siin lapsena mängimas.
Olid lapsnäitleja?
Ei, ma sündisin kahe kvartali kaugusel sellest stuudiost.
Isa töötas siin surmani elektrikuna.
Ema töötab endiselt kostüümidega. - Teise põlvkonna filmiinimene, mis?
Kolmanda. Mu vanaema oli Pearl White'i kaskadöör.
Olen pärit filmiperekonnast. Kõik lootsid, et minust saab täht.
Niisiis õppisin kümme aastat draamakunsti, kõnet, tantsimist...
Läksin stuudiosse katsetele, aga neile ei meeldinud mu nina.
See oli veidi viltu. Lasin seda kohendada.
Uutel katsetel mu nina imetleti, aga minu mäng ei meeldinud.
Päris hästi tehtud töö. - Maksis 300 dollarit.
Pole midagi kurvemat kuulnudki. - Oh ei! See pani mulle aru pähe.
Sain töökoha posti läbivaatajana, nüüd töötan lugejate osakonnas.
Räägi ausalt. Õhtuti nutad kaotatud lähivõtete ja esilinastuste pärast.
Mitte kordagi! Mis halba on teispool kaamerat seismises?
See ongi tegelikult palju lõbusam. - Kolm hurraad Betty Schaeferile!
Nüüd suudlen su ninaotsa. - Ole nii lahke.
Pean ütlema, et lõhnad eriliselt. - Küllap on asi uues ðampoonis.
See pole ðampooni lõhn.
Pigem nagu värskelt pestud linaste taskurätikute aroom.
Nagu uhiuue auto hõng.
Kui vana sa üldse oled? - Kakskümmend kaks.
Tark tüdruk. See on parim vanus.
Kui tahame stsenaariumit lõpetada, püsi vähemalt pool meetrit eemal.
Kui kunagi lähemale tulen, löö mulle kingaga vastu pead.
Tagasi trükimasinate taha, Washington Square'i kaudu.
Mida sina soovid, Max? Tahad autot pesta?
Ehk tegeled sa vabal ajal hoopis luuramisega?
Ületage siseõu ettevaatlikult, proua võib pealt vaadata.
Ehk lähen köögi kaudu ja riietun pimedas?
Mind see ei huvita, kuhu härra Gillis igal õhtul läheb.
Miks mitte? Kirjutan stsenaariumit, mille kavatsen igal juhul lõpetada.
Muretsen lihtsalt proua pärast. - Kindel see.
Meie aga söödame talle valesid, lubades tal filmiks valmistuda.
Mis siis, kui ta tõe avastab? - Seda ei juhtu mitte kunagi.
See on minu töö. Olen seda kaua teinud.
Saage aru, et avastasin ta, kui ta oli vaid 16-aastane.
Mina tegin temast tähe ega saa lubada tal hävida.
Sina tegid temast tähe? - Jah.
Olin kõigi ta esimeste filmide reþissöör.
Toona oli kolm noort reþissööri, keda ootas paljutõotav tulevik.
D.W. Griffith, Cecil B. DeMille...
ja Max von Mayerling.
Tema aga tegi sinust teenri.
Olin ise see, kes palus luba tema juurde tagasi tulla.
Võinuksin oma karjääri jätkata,
aga leidsin kõik olevat talumatu, kui tema oli mind maha jätnud.
Vaadake...
olin tema esimene abikaasa.
Oled tagasi, Joe.
Millal sa koju jõudsid?
Joe, kus sa olid?
Mõne naise juures? Kes ta selline on?
Miks ma sinult küsida ei saa? Pean seda teada saama.
"Nimetu armastuslugu" Joseph C. Gillis ja Betty Schaefer
Mis lahti?
Betty, ärka üles! Miks sa mind nõnda vahid?
Vahtisin või? Vabandust. - Mis sinuga täna lahti on?
Milles asi? - Midagi juhtus, aga ma ei taha sellest rääkida.
Miks mitte?
Lihtsalt ei taha.
Mida sa kuulnud oled?
Lase tulla. Kas asi on minus?
Pole mõtet mure eest joosta. Seisame sellega silmitsi.
Sain Artie käest telegrammi. - Artie käest?
Mis lahti on? - Ta palub mul Arizonasse tulla.
Tema sõnul maksab seal abiellumine vaid kaks dollarit.
Oleks mesinädalate eest. - Miks sa seda siis ei tee?
Stsenaarium on neljapäevaks valmis.
Lõpeta nutmine! Sa abiellud! Seda sa ometi soovisidki!
Enam mitte.
Kas sa ei armasta siis Artiet? - Muidugi armastan ma teda,
aga ma pole temasse enam armunud.
Mis vahele tuli?
Sina.
Kui oma veidrasse vanglasse naasin, vaatasin faktidele silma.
Betty Schaeferi tulevik istus otse minu peopesal.
Betty, kes oli kihlatud Artie Greeni, igati toreda inimesega.
Kuid ta armastas hoopis mind.
Ta oli rumal, sest ei osanud minu valedest läbi näha.
Mina aga olin tõeline jätis, et talle tõtt ei rääkinud.
Kuid selliseid asju ei öelda kellelegi, kelle järele hull oled.
Ehk ei tulegi mul seda teha. Ehk suudan Normast pääseda.
Ehk suudan selle segaduse oma elust jäädavalt kustutada.
Halloo? Kas Gladstone 9281?
Tohib rääkida Betty Schaeferiga? Ta peaks juba kodus olema.
See veidra häälega naine helistab.
Milles asi?
Betty Schaefer kuuleb.
Vabandage, et nii hilja tülitan, aga tunnen, et olen kohustatud.
Soovin rääkida härra Gillisest. Tunnete ometi härra Gillist?
Palju te temast teate?
Kas te teate, kus ta elab? Teate, kuidas ta elab?
Teate, kelle arvel ta elab?
Kes te olete? Mida te tahate? Mis see üldse teie asi on?
Preili Schaefer, püüan teile teenet teha.
Soovin teid säästa südamevalust.
Ehk olete liiga noor taipamaks, et olemas on temasuguseid mehi.
Ei tea, mis ta teile öelnud on, aga ta ei ela sugulaste juures.
Ega ka oma sõprade juures, igatahes mitte tavaliste sõprade.
Küsige temalt. Küsige aga.
Just, Betty. Küsi minult. Siin räägib Joe.
Kus sa oled? Milles asi?
Parem tule siia, näed oma silmaga.
Mu aadress on 10086 Sunset Boulevard.
Ära vihka mind, Joe.
Tegin seda, sest vajan sind. Rohkem kui kunagi varem.
Vaata mind! Mu käsi, mu nägu, silmaaluseid...
Kuidas tagasi tööle minna sellist piina kannatades?
Sina ei tea, mida olen neil nädalail läbi elanud.
Ostsin endale revolvri.
Seisin sellega peegli ees, aga ei suutnud päästikule vajutada.
Ära seisa seal mind vihates! Karju minu peale!
Löö mind, aga ära vihka mind!
Ütle, et ei vihka mind, Joe!
Siin on 10079, Connie. Õige maja peaks seal olema.
Betty, luba mul kaasa tulla. - Ära muretse.
Mida sa teha kavatsed, Joe?
Lähen ise vastu. Tere, Betty.
Ei tea, miks nõnda kardan, Joe. On midagi kohutavat juhtunud?
Tule sisse.
Oled kunagi mõnes sarnases uhkes Hollywoodi majas käinud?
Ehitatud ajal, kui näitlejad teenisid maksuvabalt 18 000 dollarit nädalas.
Ettevaatust, põrand on libe. Valentino käis siin tantsimas.
Kas elad siin? - Justament!
Kelle maja see on? - Tema oma.
Kelle? - Näe, teda on igal pool.
Kui nägu ei mäleta, oled kindlasti kuulnud nime Norma Desmond?
Kas telefonis rääkis tema? - Sooviksid midagi juua?
Ðampanja on alati jääs, kaaviari on külluses.
Miks ta mulle helistas? - Armukadedusest.
Oled kunagi nii palju kola näinud? Lagi toodi kohale Portugalist.
Vaata seda.
Tema isiklik kino.
Ma ei tulnud seda maja vaatama. Kuidas Norma Desmond siia puutub?
Seda sulle öelda püüangi. See koht siin on tohutu.
Kaheksa magamistuba, igas vannitoas väike bassein.
Keldris on keeglisaal.
Siin on üksik elada, nõnda leidis ta kaaslase.
See on lihtne lugu.
Vanemapoolne rikas naine...
Noormees, kellel näpud põhjas...
Mõtlesid juba välja? - Ei.
Saad veel vihjeid.
Ei! Ma ei kuulnud sõnakestki.
Ma ei saanud neid kõnesid ega tulnud siia majja.
Paki asjad ja kaome siit.
Kõik minu asjad? Kõik 18 ülikonda ja tellimuse järgi tehtud kingad?
Kõik minu särgid, mansetinööbid, võtmehoidjad ja sigaretikarbid?
Tule, Joe. - Kuhu?
Tagasi ühetoalisse korterisse, mille üüri ma maksta ei suuda?
Tagasi selle loo juurde, mis tõenäoliselt edukaks ei osutu?
Kui mind armastad, Joe...
Mõtle praktiliselt, kullake. Minul on siin hea elu.
Pikaajaline konksudeta leping. Minule just see meeldibki.
Ehk pole see eriti kõlbeline...
aga võite Artiega kõlbelised olla.
Ma ei või sind vaadatagi, Joe.
Ehk vaatad siis ukse poole?
Siitkaudu, Betty.
Edu sulle, Betty.
Võid selle stsenaariumi lõpetada teel Arizonasse.
Kui te Artiega tagasi jõuate ja soovite ujuma minna...
siis bassein on siin.
Tänan, kallis. Tänan, Joe.
Tohib sisse tulla, Joe? Lõpetasin nutmise.
Minuga on kõik taas korras. Ütle, et sa ei ole pahane.
Ütle, et kõik on nagu vanasti.
Mida sa teed, Joe?
Mida sa teed? - Pakin asju.
Jätad mu maha. - Seda ma teen, Norma.
Ei tee! Max!
Tänan, et lubasid mul kanda neid uhkeid rõivaid ja nipsasju.
Teised ehted on kummutisahtlis. - Ma kinkisin need ju sulle, Joe.
Võtaksin need vastu, aga Ohio toimetajale need ei passiks.
See on tühine kola! Saad kõik, mida soovid!
Tahad raha? - Norma, sellest poleks kasu.
Ma ei sobi enam sellele tööle. - Sa ei tohi mind jätta! Max!
Ma ei suuda sinuta elada!
Tead, et ma ei karda surra? - See otsus on sinu teha.
Usud, et valetasin relva kohta?
Näed? Sina ei uskunud mind! Arvad, et ma ei julge seda teha?
See oleks kena pilt küll.
Sind see ehk ei huvita, aga sadu tuhandeid inimesi küll!
Ärka lõpuks üles, Norma! Tapaksid end tühjale majale!
Publik lahkus 20 aastat tagasi. - Ei, nad tahavad mind endiselt!
Ei taha! - Kuid DeMille?
Ta püüdis su tundeid säästa. Stuudio soovis vaid sinu autot.
Mida? - DeMille'il polnud südant sulle öelda. Kellelgi meist polnud.
Valetad, kõik tahavad mind. Saan iga päev uusi kirju!
Ütle sina, Max. Tee talle teene!
Ütle talle, et mingit filmi ei tule! Ütle, et sina kirjutasid kõik kirjad!
See pole tõsi! Max!
Proua on kõigist tähtedest suurim.
Kannan härra Gillise kotid autosse.
Kuulsid teda küll. Olen täht!
Norma, oled 50-aastane naine. Nüüd on aeg suureks saada!
Sellises eas pole midagi traagilist, kui sa just ei käitu nagu 25-aastane!
Olen kõigist tähtedest suurim.
Hüvasti, Norma.
Mitte keegi ei hülga tähte. See teebki inimesest tähe.
Joe!
Tähed on eatud, kas pole?
Siinkohal tulite teie.
Sellesama basseini juures. Sellise, nagu endale soovisin.
Minust oli koidikuks kindlasti juba tuhandeid pilte tehtud.
Seejärel leiti aiast paar konksu, millega mind õrnalt välja tiriti.
Imelik, kui õrnalt sinuga surnud peast käitutakse.
Mind tõmmati veest välja nagu tapetud vaalapoeg.
Siis kontrolliti haavu. Protokolli pärast.
Terve maja oli saginat täis.
Politseinikud, reporterid, naabrid, möödujad...
Sama palju kihinat nagu LA-s uue kaubahalli avamisel.
Uudistemehedki tulid kohale.
Siin oli tegemist looga, millest kõik võisid osa saada.
Südametud tõprad.
Mida küll Normaga tehakse?
Ka siis, kui ta pääseks süüdimõistmisest...
Kirehoos toime pandud mõrv, hetkeline meeltesegadus...
Need pealkirjad hävitaksid ta.
"Tuhmunud tähest tapja."
"Vananev näitleja."
"Kunagine kinokuninganna."
Koroneri.
Tahan koroneriga rääkida. Kes seda liini kasutab?
Mina! Kao toru otsast maha! See siin on palju olulisem.
Kas Times kuuleb? Siin Hedda Hopper. Räägin Norma Desmondi magamistoast.
Ärge vaevuge ümber kirjutama. Pange kõik otse kirja. Valmis?
Mõrvamaja kohal koidab päev. Möödaniku täht Norma Desmond
on täielikus ðokiseisundis.
Teda katab vaikuse loor.
Ta istub siidist toolil majas Sunset Boulevardil...
Kas tegemist oli järsu tüliga? Kas teil oli varemgi probleeme?
Kui tegemist oli tüliga, siis mida see relv siin tegi?
Kus te selle mehega esmakordselt kohtusite?
Kust ta tuli? Kes ta on? Kas vihkasite teda?
Olete varemgi tahtnud midagi sellist teha?
Kas tabasite ta varguselt? Kas ta oli midagi varastanud?
Uudised on kaameratega siin. - Käigu õige metsa puu otsa!
Proua Desmond, on teil meile midagi öelda?
Kaamerad?
Mis lahti on, Max?
Kaamerad saabusid. - Tõesti?
Ütle härra DeMille'ile, et tulen otsekohe võtteplatsile.
Mis see olgu?
Saaksime ta nõnda alla.
Las auto ootab väljas.
Hea küll.
Kõik seatakse valmis, proua. - Tänan sind, Max.
Palun andestage mulle, härrased, aga pean stseeniks valmistuma.
Mis seal üleval toimub? - Miks ta seda tegi?
Oleme valmis, härrased? - Peaaegu.
Valgustid paigas? - Kõik on korras.
Vaikust!
Valgus!
Kas oled valmis, Norma?
Mis stseeniga tegu on?
Kus ma olen?
See on palee trepp.
Tõepoolest.
Seal all oodatakse printsessi.
Olen valmis.
Hästi. Kaamerad!
Võte!
Kaamerad tulid siiski.
Kummaliselt armulik elu oli Norma Desmondile halastanud.
Seesama unistus, mille külge ta oli klammerdunud, ümbritses nüüd teda.
Ma ei suuda stseeniga jätkata. Olen lihtsalt liiga õnnelik.
Härra DeMille, kas tohiksin kõigile paar sõna öelda?
Tahan teile öelda, kui hea meel on taas siin stuudios filmi teha!
Te ei tea, kui väga ma teid kõiki olen igatsenud.
Luban teile, et ei jäta teid enam kunagi maha.
Pärast "Salome" valmimist teeme üha uusi filme!
See ongi minu elu. See ei muutu kunagi.
Oleme vaid meie, kaamerad...
ning need imelised inimesed, kes seal pimedas istuvad.
Härra DeMille, olen lähivõtteks valmis.